DUPĂ UN ROMAN DE RICHARD K MORGAN
Omenirea şi-a luat avânt către stele.
Am pornit asemenea navigatorilor străvechi să explorăm nesfârşitul ocean cosmic.
Dar, oricât de departe ne-am aventura în necunoscut,
cei mai răi monştri sunt cei pe care-i aducem cu noi.
"A fost odată ca niciodată, într-un sat dintr-o pădure..."
N-o citi, Tak.
Vreau s-o spui în felul nostru.
Bine. Eşti gata?
"A fost odată un tată crud care avea doi copii.
Se numea Mykola Nebunul."
"Era morar, dar îi punea pe copii să facă toată treaba."
- Unde crezi că era mama lor? - Nu există mame în poveştile astea.
Continuă.
"Fata şi băiatul trudeau aşa de mult, că într-o noapte au leşinat."
"Mykola Nebunul i-a găsit pe podea şi i-a aruncat pe amândoi în moară."
"Apoi s-a întrebat cine o să mai muncească în locul lui."
"Aşa că s-a dus în sat şi a mai furat nişte copii.
I-a ucis, i-a ciopârţit...
şi a dus bucăţile din corpurile lor la războiul de ţesut."
"Şi a prins toate părţile însângerate
într-o chestie uriaşă, puternică şi înfiorătoare."
"Omul Peticit.
Dar acesta s-a întors împotriva lui... şi l-a sfâşiat pe Mykola Nebunul."
"Apoi a plecat în lumea largă. Dar corpul i se tot destrăma."
"Chiar şi în zilele noastre, Omul Peticit cutreieră străzile
şi caută copii pe care să-i ucidă, să-i taie şi să-i coasă pe corpul lui."
Acum suntem într-o lume nouă, avem o viaţă nouă. Nu te mai plânge!
De ce nu poţi fi recunoscătoare... măcar o dată?
Ştii care e problema ta?
Nu ştii să apreciezi ceea ce ai.
Îmi pare rău, Jakub, sunt... foarte norocoasă.
Ai dreptate. O să mă îndrept.
Nu-mi pasă ce faci. Dar nu te mai plânge!
Rămânem împreună, Rei.
Nu înfrunta niciodată monştrii de una singură.
Ai primit o invitaţie în zori. Nu cred că voiai să ţi-o dau la duş.
Trebuie să mergi diseară la Casa Solară.
Mă tem că am alte veşti importante.
Nu doar Miriam Bancroft te aştepta azi-noapte.
Confidenţialitatea a fost compromisă.
Ca să fiu vulgar, m-au spart.
Nu ştiu cum a eludat această dronă protocoalele mele de securitate,
dar a făcut înregistrări.
Glumeşti.
Da!
Dle Kovacs, ţi-am trimis o invitaţie acum câteva ore. De ce nu ai răspuns?
Nu prea îmi plac petrecerile.
E o petrecere doar cu numele.
Invitaţi sunt toţi cei care, cred eu, ar avea un motiv să mă vrea mort.
Ai făcut o listă cu cei care ar vrea să te ucidă şi i-ai invitat la cină?
Nu cred c-ar veni aici pentru un interogatoriu.
Vrei să vorbesc cu ei la bufet? E cazul să-ţi explic riscurile?
Cred că te descurci cu trei feluri şi un digestiv.
Ne vedem la 19:00.
Crezi că ştie de tine şi de dna Bancroft?
E destul de inteligent să prindă doi iepuri deodată.
Nu merg la petrecere ca ţintă sigură.
Te-aş însoţi cu plăcere.
- Dar nu pot pleca nicăieri. - Cum adică?
Reţeaua mea neuronală e parte din clădire.
Hotelul nu e un corp al cărui creier sunt eu.
Sunt una cu hotelul.
Hotelul sunt eu.
Ceea ce înseamnă că vei fi singur.
Nu mă gândeam să-mi fii fizic alături.
Eşti ca un program de computer, nu? Poţi merge oriunde în reţea?
Oriunde circulă date pot fi şi eu.
Ce protocoale virtuale ai?
- O gamă foarte largă, de la... - Terapie psihochirurgicală?
Nu am licenţă în acel domeniu, dar aş putea obţine.
Cât ţi-ar lua?
Gata.
- Tu vei fi pacientul? - Nu.
SECŢIE DE POLIŢIE STRADA FELL
- Bună! - Mă ocup eu de asta.
Dră Prescott... Cărui fapt datorez această neplăcere?
Detectiv Ortega! Şi eu mă bucur să te văd.
Nu fi nesuferită. Am venit să te invit la cină.
Mai bine mor de foame.
Mă tem că nu prea ai de ales. Dle căpitan, aţi putea...
Dra Prescott a cerut un permis
pentru deteriorare extremă de material organic.
la Casa Solară diseară.
A fost cerut acum două ore.
Doar matusalemicilor li se aprobă aşa de repede!
Oricum ar fi, dl Bancroft ar vrea să monitorizezi evenimentul
din partea Poliţiei Bay City.
Trimite un vardist.
Te-a cerut expres pe tine.
E o onoare.
Mulţumesc, dle căpitan.
Ne vedem diseară, dră detectiv.
Serios? Am cazuri de cercetat.
Te poţi ocupa de ele mâine. Diseară pupi inelul.
Orice ar fi între tine şi Bancroft, trebuie să încetezi.
Pentru binele secţiei.
Mergi, acceptă onoarea de a fi invitată în Aerium
în numele nostru, al plebeilor.
Zâmbeşte, aprobă şi pleacă de acolo.
- Omul pe care-l căutam. - Taci şi ieşi.
Putem să trecem mai departe sau trebuie să te bat?
Acum sunt pregătit...
Dacă vrei să pierzi o luptă, vorbeşte întâi despre ea.
E propagandă teroristă de-a ta?
E doar un sfat prietenesc din partea celui ce te-a dezarmat.
- Ce vrei? - Să-ţi ofer o slujbă bănoasă.
Care ţi-ar prinde bine. Mi-ai fost de mare ajutor.
Mi-am zis c-am putea face un târg. Mă ajuţi, iar eu o ajut pe Lizzie.
Nu mai te las să te apropii de ea.
Are nevoie de psihochirurgie.
- Cine o va plăti? - Bancroft.
Nu vreau nimic de la el.
Nu cred că el a făcut-o.
E adeptul morţii consensuale.
Înlocuieşte recipientele pe care le ucide.
- E dement! - Aşa e.
- Asta nu-l face vinovat. - Dar nici nevinovat.
Să facem un târg.
Te ajut să afli ce a păţit Lizzie
şi, dacă aflu că Bancroft e vinovat şi vrei să-i zbori creierii,
n-o să te opresc.
Îţi dau chiar eu arma.
Nu-ţi pasă de Lizzie.
N-o lua în nume personal...
dar nu-mi pasă de nimeni.
Însă, dacă aşa obţin ce vreau, o ajut.
Cum?
HOTEL CORBUL
- Salutare! - Nu mai face aşa ceva.
Ai adus un amic în umilul meu hotel.
Bună ziua, domnule.
- E o onoare să vă cunosc. - Cine e?
- Sunt partenerul lui. - Nu.
- Stimabilul lui coleg. - Tot nu.
Sunt... proprietarul hotelului.
El e hotelul. Îl cheamă Poe.
Mi s-a părut mie că e prea gol aici. E unul din hotelurile IA?
Eşti la Corbul.
Un hotel cu reputaţie fără egal, şi de mare clasă.
Şi cu multe camere. Virtuale şi reale. Spune-i, Poe.
Am căpătat abilităţi de psihochirurgie de Protocol de Nivel Nouă
şi am pregătit un apartament VR pentru fiica ta.
Va fi izolată de orice contact uman.
De câte ori e readusă la viaţă, starea mentală se deteriorează.
- Spui că... - Îi pot vindeca mintea.
Dar tu nu o vei putea vedea.
Cât timp?
Nu pot spune, până n-o evaluez. Dar starea ei pare gravă.
- Nu voi putea vorbi cu ea? - Nu.
Deloc.
Îţi dai acordul?
Pe câmpul de bătălie, se trage asupra ta.
Un soldat cade rănit, dar e prea greu de cărat.
Îi smulgi cipul şi pleci mai departe.
- Omori un recipient şi salvezi o viaţă. - Mă tem că nu pot înţelege...
Înţeleg că uneori trebuie să te arzi ca să scoţi pe cineva din foc.
Sunt de acord.
N-ai greşit având încredere în mine, dle.
Dacă nu e aşa, voi transforma locul ăsta într-un morman de moloz fumegând,
şi pe tine odată cu el.
Minunat!
Ce vrei de la mine?
Pari să ai amici în locuri dubioase.
Am nevoie de echipamente.
Kristin, ce faci?
Muncă de detectiv.
Asta mi-e slujba.
Fii atent la asta.
Ce ştim despre Mary Lou Henchy?
Ce tot spui? I s-a găsit cadavrul.
Tanaka a avut dreptate. Mama ei are ce voia.
Dar n-am rezolvat cazul.
Asta pentru că, aşa cum tu ai spus, nu e cazul tău. Las-o baltă.
Ştim un singur lucru.
Pur şi simplu... a picat din cer. Iar asta e imposibil.
Cu siguranţă a fost aruncată dintr-o maşină zburătoare.
Tot nu e cazul tău.
Mary Lou Henchy a fost aruncată de sus.
Mulţi dintre cei care locuiesc acolo vor fi diseară la Casa Solară.
De câte ori am vrut să-i interogăm pe matusalemici, am fost opriţi,
dar acum... am fost invitată într-o casă plină cu ei.
Tatăl tău, înainte să moară, m-a rugat să am grijă de tine.
Perfect, te poţi conecta la ONI-ul meu ca să le scanezi vehiculele.
Nici vorbă.
Ce faci cu poza şefului Curţii Supreme Ertekin?
Va fi la Bancroft diseară, cu toţi ceilalţi matusalemici.
E lista invitaţilor. Toţi, posibili suspecţi în cazul Mary Lou.
O să fie fantastic.
Trebuie să-mi găsesc o rochie.
Veşti bune, oameni buni. E din nou sezonul craniilor de zahăr.
Mâine e Ziua Morţilor şi pregătirile sunt în toi.
Takeshi Kovacs? Ce nume schizofrenic mai e şi ăsta?
E o combinaţie slavo-japoneză.
În cazul părinţilor mei, una de coşmar.
Poftim.
Bine, copii.
- Aici. - Ce tot spui acolo?
Am zis că vreau arme, nu bomboane din lapte.
Conţine 0,16% fructe adevărate.
Hai!
- Verifică-mi creditul. - Du-te naibii!
Eşti un puşcaş falit. N-am nimic gratis.
Nimic pentru tine.
Credit aprobat. Nivel beriliu.
- Exact, ticălosule. - Nivel beriliu.
- Uite ce frumuseţi clasice. - Nu.
Dacă voiam ceva ieftin şi legal nu veneam aici.
Lasă vechiturile şi arată-ne marfa bună.
O armă cu săgeţi Ingram 40.
Despre asta vorbeam.
- Prototip? - Din laboratoarele CTAC.
Poate străpunge blindajul.
Încărcător cu zece săgeţi, sistem de ghidare...
- Nu pune mâna acolo. - De ce?
O să-ţi arăt.
Nenorocitule!
Pune arma jos.
Sunteţi drăgălaşi.
Nu te ridica.
Iată de ce.
Inversând câmpul generatorului, recuperezi săgeata
şi o aduci automat în încărcător.
Era să mă faci frigăruie. De două ori!
O iau.
Ai o frumuseţe de pistol. Îmi dai voie?
Un Nemex modificat, seria a doua.
- De unde-l ai? - De la unul căruia nu-i mai trebuie.
- Corect. - Lame ai?
Da.
Cuţit Tebbit.
Lamă din aliaj de oţel şi tantal. Mâner din silex, pentru echilibru.
Codificată ca bioarmă?
În canelură e reaper, adică betathanatină. Creată pentru a studia moartea clinică.
Înjunghii mai adânc, doza e mai mare.
Îl luăm. Plus orice altceva vrea.
Dă-mi un... Sunjet 2320.
Da.
Clasicul nu se demodează.
Trebuie să învăţaţi slăbiciunile armelor.
Recipientul e o unealtă.
Nu el mă controlează. Eu îl controlez.
Adevărata forţă a lupului nu stă-n colţii, viteza şi iscusinţa sa. Ci-n haită.
În orice lume aţi ajunge, faceţi-vă o haită.
Găsiţi căi de a inspira loialitate câtorva localnici vrednici.
Chiar dacă pe mulţi dintre ei îi veţi sacrifica.
Noi suntem Mesageri.
Şi luăm ce ni se oferă.
ÎNCĂRCARE
Ce e cu atâta roz?
E ideea lui Poe de mediu neameninţător.
Pare interiorul unui stomac.
Nu spune nimic.
Nu funcţionează.
Sunt aici pentru orice ai nevoie. Jur solemn.
Au luat-o pe mami fiindcă a furat stele de pe cer.
I-au smuls sufletul prin ochi şi i l-au îngheţat.
Acum se învârte la nesfârşit,
o dansatoare îngheţată.
Are ţurţuri de gheaţă în păr.
Voi avea grijă să nu te rănească nimic aici.
Nu. Unde s-au dus?
A vorbit.
Da. Face progrese.
Nici măcar nu e om.
- Ce dracu' fac? - Ceea ce trebuie.
Acum îi e oaspete. Şi-ar da viaţa s-o apere.
Poe poate fi foarte concentrat.
E în siguranţă. M-am achitat de partea mea din învoială.
Şi vrei să merg cu tine la Bancroft, la o petrecere.
Nu ştiu în ce intru. Vreau să-mi păzeşti spatele.
Cumpărături şi o seară în oraş.
Găseşte-ţi o iubită.
Nu te iau cu mine să-l împuşti pe Bancroft.
- Vreu să-mi păzeşti spatele. - Am înţeles.
Nimic altceva.
Am înţeles.
Trebuie să vă caut în geantă, dle.
Aş fi lăsat-o în maşină, dar e un cartier rău famat.
Ceva de băut, dlor?
Un nenorocit de frac?
Îmi cer scuze, domnule.
E tot ce am putut într-un timp atât de scurt.
Nu aveţi voie cu arme.
Poftim, măgarule.
Îmi place ideea ta de modă.
Sau e acel "ceva unic"?
Care "ceva unic"?
Laurens a cerut tuturor să aducă ceva unic. Nu ţi-a spus?
- Petrecere tematică? Are 12 ani? - Presupun că are motive.
Am avut un robot-spion în cameră azi-noapte.
Cineva ne urmărea.
Serios?
Nădăjduiesc că soţia mea e o companie plăcută.
Foarte plăcută.
Îmi cer scuze, atunci, dar noi doi avem afaceri de discutat.
Ne vedem sus.
Revin imediat.
Miriam?
Ai grijă.
A venit toată lumea de pe listă,
să începem verificările.
Sunt doar 276 de maşini zburătoare de verificat.
Ne trebuie jurnalele de zbor dintr-o anumită noapte.
Cele mai multe erau la sol
când Mary Lou Henchy a fost aruncată.
Vor fi uşor de eliminat.
Pentru tine. Eu fac toată treaba.
- Nu te mai plânge. - Nu mă plâng.
- Nu se poate! - Ce e?
- Ticălosul de Kovacs e aici. - Încearcă să te relaxezi. Bea un cocteil.
- Au băuturi fine. - Tu nici măcar nu bei.
Sunt musulman, nu călugăr.
Nu-mi pasă de necredincioşii care vor altă stare de spirit,
mai ales dacă aşa renunţi la teoriile conspiraţioniste.
Mersi. Îţi sunt recunoscătoare.
Oricând. De asta sunt aici.
Kristin Ortega, poliţia Bay City.
- Deteriorare de material organic. - Nu venea un vardist?
Da. Nu-mi aduce aminte. Permise de luptă?
Scoateţi inelul.
Recipientul mi-a fost ucis, iar ăsta are mâini mai mari.
- E verigheta... - L-am obligat s-o pună forţat.
Sunteţi căsătoriţi?
Trebuie să asigur traiul copiilor mei.
Dră locotenent! Îmi place uniforma.
- Cine sunt ei? - Luptă până le moare recipientul.
Învingătorul capătă un recipient mai bun. Învinsul, unul mai rău.
- Şi sunt căsătoriţi. - Avem copii. Vrei să vezi o poză?
Mergeţi acasă la copii cu chipuri străine?
Sunt obişnuiţi.
- Câţi ani au? - Cinci şi şapte.
Nu sunt obişnuiţi.
Vreau ceva de băut.
Ce cauţi aici?
Ţi-am zis, nu găseşti nimic.
Cineva m-a spionat în cameră.
Mie mi se pare că e ceva.
Crezi că vreunul de aici s-ar deranja să te spioneze?
Ori pe mine, ori pe Miriam Bancroft.
Miriam a fost la tine azi-noapte?
Ce voia?
Voia să obţină un avantaj.
Şi a obţinut... vreun avantaj?
Credeam că te va interesa mai mult cine mă spiona.
- Te-ai culcat cu un suspect? - Ce suspect? Nu există un caz, nu?
Asta nu e o negare.
Nu-mi sta în cale.
Nicio problemă.
Vrei să-mi spui ceva?
Da, m-am gândit care dintre oaspeţi ar merita atenţia ta
şi care nu sunt suspecţi.
Credeam că-mi vei spune despre obiceiul de a vizita biocabinele
şi de a bate crunt femeile.
Nu mi s-a părut ceva important.
Da, m-am... dedat la experienţe sexuale plătite,
atât virtuale, cât şi reale.
La fel, am şi pariat în alte lumi.
Pe lupte cu cuţitul la gravitaţie zero.
Sigur îţi faci duşmani aşa.
Dar n-am luat viaţa nimănui.
Spre deosebire de tine, am o limită peste care nu trec.
- Ai grijă! - Te simţi bine?
Isaac! Să mergem!
Fiul meu nu ţine la băutură.
Poate că el a apăsat pe trăgaci.
Isaac? Aş vrea să fi avut curajul.
Mă-ntreb adesea unde am greşit cu el.
- I-am dat toate atuurile. - Mai puţin unul.
Există o ordine firească a naşterii şi a morţii.
Băiatul devine bărbat. Tu ai întrerupt-o.
Ordine firească? Parcă ai fi unul dintre neocatolicii ăia smintiţi.
Ai pierdut camarazi, dle Kovacs.
Oameni la care ai ţinut sau pe care i-ai iubit.
Dac-ai fi trăit în acest timp, i-ai fi avut lângă tine.
Oricare ar fi preţul, sunt sigur că l-ai plăti bucuros.
Nu e dreptul nostru să dăm sau să oprim moartea.
Crezi c-ar trebui s-o lăsăm la voia Domnului?
Dle Kovacs, n-ai auzit? Dumnezeu... e mort.
Noi i-am luat locul.
Dacă eşti un zeu, de ce naiba ai nevoie de mine?
Orice zeu are servitori.
Observă. Absoarbe.
Găseşte ceea ce altora le-a scăpat.
Dă o petrecere cu creierii lui pe perete, ca decor.
Când am auzit c-a fost prăjit, m-am bucurat cel mai tare.
Cândva, îl uram pe Laurens.
Dar, după 100 de ani, înţelegi că nu e în avantajul tău.
Ne vom petrece împreună tot restul viitorului omenirii.
Scuză-mă.
E incredibil că nu ne cunoaştem.
Am fost pe alte lumi. M-am întors să-mi reglez conturile cu Laurens,
dar cineva mi-a luat-o înainte.
Nu eşti de acord?
E oribil că un ucigaş a putut ajunge la unul dintre noi.
Mi se face rău.
Deci nu crezi că s-a sinucis.
Ucigaşul trebuie găsit şi pedepsit.
Altfel, suntem toţi în pericol.
Abboud, vreau să scanezi pe cineva.
Cel la care mă uit n-a fost invitat.
Nu văd pe nimeni.
Unde naiba ai fost? Parcă-mi păzeai spatele.
Ăştia beau de sting, trebuie să aduc mereu de băut.
- Ai auzit ce-am zis? - Nu.
Dumnezeule!
Ne laşi o clipă?
Poţi rămâne doar dacă eşti inconştient. Alege.
- Nu poţi spune nimic despre asta. - Cine eşti?
- Ştii cine sunt. - Ştiu cine nu eşti.
- Nu înţeleg ce zici. - Cine sunt eu?
Bine. Sunt Naomi...
a douăsprezecea fiică.
Tu?
Mă întreb de ce ţi-o tragi în corpul maică-tii.
Clonele ei sunt fantastice. De ce să nu le împrumut?
Mă distrez.
Iar prietenii, cum ar fi... Curtis, se distrează şi mai bine.
Arma crimei era într-un seif biometric. Doar tatăl sau mama ta îl puteau deschide.
Sau unul dintre copii, în recipientul mamei.
În primul rând, nu sunt copil. Am 67 de ani.
În al doilea, dacă tata moare definitiv, familia nu primeşte nimic.
E în testamentul său.
Dacă l-aş ucide, aş fi săracă. Şi nu-mi place săracă.
Aşa se protejează.
Copii care nu sunt lăsaţi să crească...
Nu doar lăcomia duce la crimă.
Iertaţi-mă...
Omul ăsta vă deranjează?
N-am terminat de vorbit!
A zis o glumă despre un samurai care a făcut sex...
cu o pisică maidaneză.
Era o metaforă pentru experienţa mea cu jigodii japoneze ca voi.
Învoiala dv cu dl Bancroft exclude un asemenea abuz.
Îmi cer scuze.
Lucrăm de mult la acel acord.
Nu-l va strica acest copil.
Îmi cer scuze.
Lasă-mă!
Cât de beat trebuie să fii ca să-ţi ucizi tatăl?
Nu sunt prost. Are copii de siguranţă. Toţi avem.
Dle Kovacs, ce crezi că faci? Isaac, te simţi bine?
Eşti nebun. Ştii asta?
Mă aşteptam la ceva mai impresionant decât să pui la zid un copil răsfăţat.
- Poate m-am înşelat în privinţa ta. - Se poate. Abia ne-am cunoscut.
Clarissa Severin, negustor de artă şi antichităţi.
Iar tu eşti Mesagerul.
Nu-ţi face griji. Oumou n-a spus nimic.
Laurens e obsedat de Quellcrist Falconer de...
Ei bine, dintotdeauna.
Trebuie să-ţi mulţumesc.
Recompensa celui care găseşte pe cineva atât de neobişnuit e foarte mare.
Ne vedem la bar, Oumou.
Ce recompensă?
Înţelegi ce rişti dacă te umileşti făcând...
Făcându-mi datoria? De ce brusc îţi pasă de manierele mele?
Nu e vorba de mine. Ci de tine.
Nu purtarea mea e problema...
Câţi nonmatusalemici sunt invitaţi la petrecere?
Doi. Eu şi cu tine.
Ştii câţi ani mi-a luat să fiu invitată în casa asta ca oaspete,
nu ca servitoare?
- Vrei să fii una dintre ei. - Voi fi.
Ce e cu recompensa aia?
Clarissa a sugerat să te întrupăm. A luat un comision mare că te-a găsit.
Eşti la intersecţia dintre nostalgia lui Bancroft
şi mercantilismul Clarissei.
Eşti un moft, un animal de casă mult prea rasat.
Nu ştiam mai multe decât atunci când am trecut pragul casei.
Dar un lucru era sigur.
Niciunul nu dădea doi bani pe viaţa altcuiva.
Obiectul meu unicat e această mână.
A aparţinut lui Konrad Harlan, Părintele Fondator al Lumii lui Harlan.
Vă transmite tuturor un mesaj important.
Minunat. Atragi şi mai mult atenţia asupra ta.
Haide, a fost amuzant.
Am ales să port obiectul meu unicat.
Ni se spune că e ilegal să descărcăm mintea
în orice altceva decât un recipient uman.
Dă-i dracu'!
Legile nu-s pentru cei ca noi.
El e Janus.
Violator şi criminal, trebuia eradicat, dar l-am salvat de la distrugere
şi i-am oferit un loc lângă mine.
Doar personalul autorizat are voie aici.
Păcat că n-a citit partea scrisă mărunt.
- Vrei ceva de băut? - N-am voie în timpul serviciului.
Rahaţii ăştia din cer nu ştiu ce-i aia serviciu.
Noroc!
Că bine zici! Dă-mi rachiul.
Eram curioasă ce s-ar întâmpla dacă un om ar fi descărcat în reptilă.
Complexul neomamiferului îndesat în cei mai primitivi nuclei bazali.
De dragul ştiinţei.
Se pare că o iei razna.
Am încercat să-l reîntrupez. Stătea întins pe jos şi se zvârcolea.
Acum e şarpe pe vecie.
- Ce naiba... - Reaper.
O să leşini puţin. Îmi trebuie camera.
Nu spune nimănui despre asta, vei fi concediat.
Ia nişte analgezice şi hidratează-te când îţi revii.
În această seară...
vă ofer ceva mult mai rar decât orice vă puteţi imagina.
Ceva ce nimeni nu mai are în tot Protectoratul...
cu excepţia mea.
Doamnelor şi domnilor...
vi-l prezint... pe ultimul Mesager.
Takeshi Kovacs.
Iar acum, vă rog...
Bucuraţi-vă de spectacolul pe care vi-l oferim în această seară.
Vă rog să mergeţi către arenă.
Recipientele-luptători să ia poziţiile de gravitaţie zero.
ACCES PERMIS
Da!
Credeam că nu vrei să fiu proprietatea ta.
În această lume...
poţi alege doar între a fi cumpărător sau a fi cumpărat.
În această seară,
luptă până la moartea recipientului...
între doi soţi care se iubesc.
Luptători căsătoriţi?
- Pe locuri. - Pare de prost gust.
Nimeni nu-i obligă.
Puteau alege să nu lupte, dacă voiau.
Trei, doi, unu.
Sunt căsătoriţi, la urma urmei.
Luptători, fiţi gata.
Dacă încerci să mă impresionezi, ai eşuat.
Eşti mult mai amuzant decât crezi, dle Kovacs.
ACCESARE DATE PROTOCOL NERECUNOSCUT
Luptătorii trebuie să reintre în câmpul gravitaţional zero.
Omorâţi-l. Vă dau amândurora recipiente mai bune.
Distrugeţi Mesagerul!
Să plătească!
Opreşte lupta!
Îmi pare rău. Secvenţa de luptă e blocată.
Dă-te!
COPIERE DATE
Unde dracu' eşti?
Sunt ocupat. Te sun mai încolo.
COPIERE FINALIZATĂ
Nu ai permis pentru asta.
N-ai acte pentru Mesager.
A fost un accident nefericit.
Legal vorbind, e proprietatea mea, desigur.
Să ridicăm miza.
Băga-mi-aş!
Poliţia, dă-mi arma!
Arma s-a descărcat singură.
Un accident nefericit.
Spectacolul s-a încheiat.
Recipientul lui...
e distrus!
Aţi luptat c-un Mesager. Zi mersi că trăiţi.
Dar n-a murit nimeni. Nu primim nimic!
Nici nu-mi permit să-l tratez.
Le cedez premiul meu. Recipiente superioare pentru amândoi.
Sau îţi încalci cuvântul?
Nicidecum.
Aşa e corect.
Să începem prin a fi foarte clari unul cu celălalt, bine?
Nu te atinge de nevastă-mea.
Deci tu o spionezi.
Nu. N-am nevoie s-o spionez.
Când eşti însurat cu aceeaşi femeie de mai bine de 100 de ani,
ştii ce face şi de la ce nu se poate abţine.
De ce-ţi pasă ce face soţia ta în timpul liber,
având în vedere ce faci tu în al tău?
Experienţa ta limitată de viaţă
nu poate înţelege ce înseamnă
să iubeşti pe cineva mai bine de 100 de ani.
Seamănă... cu veneraţia.
Cum se împacă un asemenea respect
cu poftele trupeşti primare?
Deci, îţi iubeşti soţia prea mult ca să i-o tragi?
O iubesc prea mult ca să te las pe tine să i-o tragi.
Ai ceva de raportat în legătură cu ancheta din această seară?
Nu. Dar petrecerea a fost grozavă.
Mulţumesc.
Unde naiba ai fost?
Am avut o problemă personală.
Nimic n-ar putea scuza faptul că m-ai lăsat să fiu tăiat.
Imagini de pe camere din noapte în care a dispărut Lizzie.
- Ai aflat ceva? - Îţi zic după ce le verific.
Tu ai aflat ceva?
Da. Îmi fac greaţă.
Locul ăsta, stilul lor de viaţă, felul cum se distrează...
Nimic nu contează pentru ei.
Cu cât trăiesc mai mult, cu atât e mai rău.
Se plictisesc, aşa că...
Asta e a ta.
Apropo, tu cine eşti?
Trebuia să-mi păzească spatele. Aia e a mea.
Nu m-aşteptam să faci parte din spectacol.
- Vernon Elliot. - Kristin Ortega.
Nu intra în necazuri câteva ore.
Am treabă, n-am timp să-ţi salvez fundul.
Bine, dră locotenent.
Îmi place.
O să-ţi treacă în zece minute.
Unde pleci?
Urmăresc o pistă.
Ai nevoie... de întăriri?
Ne vedem mai încolo.
Alice...
Sunt eu, Ava.
Ce s-a întâmplat?
Iartă-mă...
M-au obligat s-o fac...
Ce să faci?
Ţi-am spus că o s-o facă.
Pune-l la numărul cinci. Cât crezi că va dura?
Cât va fi nevoie.
Se trezeşte. Sedează-l.
Rămânem împreună, Rei.
Nu înfrunta niciodată monştrii de una singură.
Îţi taie membrele
Îţi smulge pielea
Coase pe el bucăţi din tine
Stai acasă, nu ieşi singur
Altfel Omul Peticit O să-ţi rupă oasele
Subtitrare: Retail